-Försiktigt. -Sluta gnäll.
-Jag försöker byta bandage. -Dra inte bort skinnet också.
Hur ska jag tolka hembesöket, dr Quinn?
-Försöker du lugna ditt samvete? -Inget fel på det.
Du har väl inget dåligt samvete?
Du lät bara den jävla araben tortera mig.
Stod bara och tittade. Nu plåstrar du om mig
och köper en biljett till himlen. Enda anledningen till att du är här...
Jag är här för ingen annan vill ha med dig att göra.
Hon vill det.
Byt dina bandage själv.
Letar du efter nån eller njuter du bara av utsikten?
Det har gått två dar sen Sayid försvann.
Jag intalar mig att han kommer igen.
Han kommer tillbaka när han hittat det han söker.
-Den franska signalen. -Han letade inte efter nåt.
-Hans agerande fick honom att försvinna. -Det var en olycka.
Olyckor sker när man torterar folk.
Sayid är en tränad soldat.
Han kan ta hand om sig själv.
Hallå?
Ta bort honom därifrån! Han dricker vårt vatten.
-Vad händer därborta? -Det vanliga.
Folk som skriker åt varann.
Vad tror du det är...?
Utslaget. Det är illa, va?
-Nån sorts tropisk sjukdom? -Nässelutslag.
Vad är det? Är det som murgröna?
Det är vanligt.
Ibland utlöses det av värme och stress.
Slappna av. Det går över.
-Tänk inte på det. -Okej.
Vad är det? Aloe vera?
Använder man inte det för solbränna eller nåt?
"Tänk inte på det?"
Killen har väl inget annat att göra än att stressa?
Jag har tillräckligt att göra även utan hypokondriker.
Det är det jag menar.
Vi är slutkörda.
Har du kollat in alla därute?
Alla är så spända.
Grabben, det skulle vara schysst...
...om vi hade...
...nåt att göra.
Vi försöker överleva här, Hurley.
Det är mitt huvudintresse, att hålla oss vid liv.
Det kunde vara värre.
Hur?
Var är Alex?
-Vad? -Var är Alex?
Vilka är ni?
Var är Alex?
Jag vet inte vad ni pratar om.
Var är Alex?
-Snälla... -Var är Alex?
Jag känner ingen Alex.
Sluta!
Ska jag sluta, Falah?
Svara då på mina frågor.
Jag kan hålla på hela dagen.
Vi vet redan sanningen.
Men jag vill att du erkänner.
Sen gör det inte ont längre.
Dina shiamuslimska vänner har redan länkat dig med bombningen.
Du placerade apparaten i högkvarteret!
Du dödade två soldater!
Erkänn och det kostar dig bara dina händer
istället för ditt liv.
Han vet ingenting.
-Dina källor var felinformerade. -Kanske.
Men det handlar inte om det, eller hur?
-Du skötte dig bra därinne. -Gjorde jag?
Jag har ett nytt uppdrag inom underrättelsetjänsten.
-Är det av intresse? -Ja, sir. Väldigt mycket.
Bra. Men kalla mig inte "sir" när vi träffas.
Du är mitt överordnade befäl, Omar.
För tillfället.
Och njut så länge det varar.
Jag kom just att tänka på
att utöver ditt ökade ansvar
kommer en befordran med din förflyttning.
Ifall du inte saknar att vara kommunikationsbefäl.
-Jag är villig att ta det ansvaret. -Bra.
-Hej. -Tjena.
-Vad är det? -De måste ramlat ut från planet.
Vad gör ni i djungeln mitt i natten?
-Bästa tiden att jaga. -Ethan har en viss erfarenhet.
Han hittade spår som tillhör en kanin eller nån annan gnagare.
Gnagare. Mums.
Folk börjar bli trötta på vildsvinskött.
Det har du rätt i.
Jag tittar igenom de här,
ser om det finns nåt användbart.
Mr Locke.
Ska du jaga igen?
-En stund. -Får jag gå med?
Jag vill lära mig hur man gör.
Jag pratade med mr Locke om...
Jag vet vad du gör, aldrig i livet. Gå och lägg dig.
Grabben...
Snälla, lyssna på mig!
Jag säger ju att jag inte vet vem Alex är!
Jag har överlevt en flygplanskrasch.
Jag hittade kabeln på stranden och följde den.
Jag trodde den hade nåt sammanhang
med en signal vi fick in på tranceivern.
En inspelning, ett nödrop,
från en fransk kvinna som loopats i 16 år.
16 år.
Har det gått så lång tid?
Ni.
Du råkade höra mitt nödrop?
Jag vet vem du är.
ROUSSEAU
Rousseau.
-Hur känner du till mitt namn? -Jag läste det.
Där, på jackan.
Vad är det här för ställe?
Batterierna producerar inte tillräckligt med ström
för att kunna sända ditt nödrop under alla dessa år.
Det sänds från någon annanstans.
Men de kontrollerar det nu.
De?
Du och såna som du.
Jag vet inte vem du tror jag är. Jag har redan sagt det. Jag är inte...
Sayid?
-Hur...? -Mitt var på jackan.
Ditt namn fanns i kuvertet. Vem är hon?
Kvinnan på fotona.
Nadia.
Hon heter Nadia.
Vi kan inte binda Noor Abed Jazeem till bombningen,
men vi vet vem hon stödjer.
Hon är känd för att associeras med kurder och shiamuslimska rebeller.
Vet hon vem som iscensatte bombningen?
Det min vän, ska du ta reda på.
Noor Abed Jazeem.
Jag ska fråga dig några frågor.
Om du vägrar att samarbeta, kommer jag att skada dig.
Ingen kallar mig Noor, Sayid.
Du om någon borde veta det.
Vad är det?
Kommer du inte ihåg mig?
Är jag så olik flickan på skolgården,
hon som knuffade dig i leran?
-Nadia. -Och din mamma sa till min mamma:
"Varför måste du reta lille Sayid?"
Och jag svarade:
"För han ignorerar mig."
Du fick tillräckligt med uppmärksamhet
tack vare din familjs rikedomar och din charm.
Sånt bryr sig inte barn om.
Men du var alltid så mogen för din ålder.
Eller hur, Sayid?
Inte mogen nog att förstå att en knuff
var ett tecken på ömhet.
Nu är du en landsförrädare.
Berätta vad du vet om bombningen, Nadia.
Berätta, annars skadar jag dig.
Jag vet det, Sayid.
Det här är inte mitt första förhör av det republikanska försvaret.
Det var här de brände mig med syra.
De borrade hål i händerna.
Vill du se mina fotsulor?
Där de flådde bort skinnet?
Detta är dina vänners hantverk.
Det folk du svär din trohet till.
Jag är ledsen om du var oskyldig.
Men bombningen är en annan angelägenhet.
-Nadia... -Fortsätt, Sayid.
Gör ditt jobb.
Jag berättar ingenting.
Då måste jag skada dig.
Jag vet.
Du har ett skottsår.
Jag var soldat.
Var du?
Är du det fortfarande?
Det var länge sen.
Berätta mer om Nadia.
Alex... vem är han?
Jag är uttråkad. Kan jag ta Vincent till stranden?
Senare. Jag håller på med nåt just nu.
Men det finns inget att göra.
Du måste hitta på saker att göra.
Hitta ett sätt att underhålla dig själv på.
Kom igen.
Kom igen. Jag vet att jag såg den.
Ja.
-Hurley... -Senare, jag är upptagen.
-Kan jag låna den? -Vad?
-Tack. -Vad gör du?
Du hörde alltså min signal?
-Du sökte efter mig, efter svar. -Jag visste inte att du levde.
-Du ljuger fortfarande. -Jag ljuger inte.
Lögner! Som den här flygplanskraschen du överlevde.
-Finns det fler? -Mer än 40.
Varför är du då ensam?
-Jag lämnade dem. -Varför?
Det var...
Jag gjorde nåt.
Nåt jag skäms för.
Och Nadia...
...lämnade du henne också?
Hon var inte med på planet.
Hon är död.
På grund av mig.
Jag är ledsen.
Jag vill visa dig nåt.
Den här knutpunkten-
omdirigerar lite av källvattnet in i upphängda skålar.
Det rinner ut i små hål - och vi har en dusch.
Vi förvarar dricksvattnet separat.
Det är... Ritade du den?
-Jag var konstnär i ett tidigare liv. -Du var ju byggnadsarbetare?
-Det är jag. Eller var. Lång historia. -Jack!
Hurley är exalterad, han vill visa dig nåt.
Välkomna...
...till det första och...
...förhoppningsvis sista...
...Island Open.
-Vad? -Hittills bara två hål.
Tre par och ingen väntetid.
Byggde du en golfbana?
Rika idioter flyger till tropiska öar för att putta bollar.
Allt som vi måste göra
och du har slösat tid på det här?
Grabbar, lyssna här. Våra liv stinker.
Nerverna är på helspänn.
Vi är strandsatta på en ö,
vi jagas av vildsvin och monster...
-Jävla isbjörnar! -Isbjörnar?
Hörde inte du om isbjörnen?
Om vi stannar här, kommer vi inte långt med bara överlevnad.
Vi behöver nån sorts avslappning. Vi behöver kunna...
...ha kul. Precis, kul.
Annars blir vi galna och väntar bara på att nästa olycka sker.
Det är en speldosa, men den är trasig.
Den har varit det...
...länge.
Det var en present från min käraste,
på vår bröllopsdag.
Alex?
Robert.
Den var en sådan tröst för mig de första fem åren här.
Jag kan laga den åt dig.
Jag kan titta på den om du frigör mina händer.
Jag är ganska bra på mekaniska saker.
Jag behöver mina händer.
Vad står det på baksidan av ditt fotografi?
-Vad gör du? -Skrev hon eller du det?
Du kanske inte vill tala om det, eftersom det är för plågsamt.
Rousseau...
Du behöver inte göra det.
-Det här är problematiskt. -Ja.
Jag vet vad jag skulle göra, men...
...det här är upp till dig.
-Ge mig en järnsjua. -Ska bli.
Se upp därborta!
-Aldrig i livet! -Missa inte!
Du kommer inte ens i närheten!
Doktorn!
Där är du.
Nån sa att du gick hit.
Utslaget börjar växa.
Det är stort som en vindruva...
Vad gör ni?
Spelar ni golf?
Ja.
Får jag spela?
Ursäkta att jag gav dig lugnande.
Det var det enda säkra sättet jag kunde flytta dig på.
Du sa att du kunde laga min speldosa.
Efter allt jag gjort dig.
Slagit och chockat dig.
Varför?
Vill du att jag lagar speldosan eller inte?
Ja, tack.
Då skulle jag vilja veta vad du heter.
I förnamn.
Danielle.
Jag heter Danielle.
Hur kom du till ön, Danielle?
Vi var en del av ett forskarteam.
Ett forskarteam beväpnade med gevär.
-Var Robert med i teamet? -Ja.
Alex också?
Fartyget var tre dagar från Tahiti
när vi fick tekniska fel.
Det var natt.
Stormen...
Ljuden...
Fartyget slog emot klipporna,
gick på grund,
skrovet bröts i tusentals bitar.
Så... vi gjorde upp ett läger.
Vi grävde ut detta temporära skydd.
Temporära.
I nästan två månader levde vi här.
Två månader, innan...
Din nödsignal. Meddelandet jag hörde.
Du sa: "Den dödade alla."
Vi var på väg tillbaka från den svarta klippan.
Där var de.
De var smittobärarna.
Vilka var smittobärarna?
De andra.
Vilka andra?
Vad är den svarta klippan?
Har du sett andra människor på ön?
Nej.
Men jag hör dem.
Därute i djungeln.
De viskar.
Du tror att jag är galen.
Jag tror att du varit ensam för länge.
Jag är ledsen. Det var allt jag kunde hitta.
Jag ska försöka hämta frukt senare.
Är du redo att prata?
Det beror på vad du vill prata om, Sayid.
Böcker?
Vädret?
Eftersom jag suttit inspärrad i veckor,
är jag rädd att jag inte har mycket att säga.
Två misstänkta har blivit fängslade.
Titta på de här fotografierna.
Allt du behöver göra är att nicka.
Om du vill samarbeta
tror jag att de släpper dig.
Då kan jag inte se fram emot de här besöken längre.
Det här är inget spel, Nadia.
Ändå fortsätter du spela, Sayid.
Du låtsas vara nåt jag vet att du inte är.
-Du kommer aldrig att tro det här. -Lärde du dig att knyta skorna?
Kul. Någon i grottorna byggde en golfbana.
-Är du hög? -Allvarligt, en golfbana.
Jack spelar just nu.
Jack?
-Han spelar golf? -Det var det de sa.
Jag vet inte hur ni känner, men jag vill se det här.
Vänta på mig, tjockskalle.
Doktorn spelar golf.
Det trodde jag aldrig.
-Snart ser vi en snut som äter en munk. -Om du vill följa med, säg det.
Jag tror jag står över, fröken Fräken. Gillar inte folksamlingar.
Faktiskt är det så att folksamlingar inte gillar mig.
Från en utböling till en annan, jag skulle nog anstränga mig lite.
Vederbörligen noterat.
Ser du?
Vissa saker kan lagas.
Tack.
Tack så mycket.
Danielle,
var snäll och låt mig gå.
Gå?
Tillbaka till människorna jag berättade om.
Du måste stanna.
-Det är farligt. -Farligt? Vad är farligt?
Du behöver mig. Du kan inte gå.
Danielle.
Vart ska du gå?
-Har vi tur är det en björn. -Om vi har tur?
Kanske är det det där andra.
Monstret.
Det finns inga monster.
-Du måste avrätta henne. -Vad?
Jazee-kvinnan har inte sagt nåt.
Det blir en läxa för de andra som inte pratar.
Jag behöver mer tid.
Du har haft mer än en månad på dig, Sayid.
Ta med henne ut och skjut henne
annars gör jag det.
Är det ett problem?
Nej.
-Det är inget problem. -Bra.
Vad har du med dig idag?
Ta på dig den här.
Ska du skada mig, Sayid?
-Mitt i prick, grabben. -Bara tur.
Har ni ett damlag också?
-När kom du? -För en stund sen.
Jag kände knappt igen dig.
Du ler.
Jag måste sluta med det.
Hur kom du på det här?
Det var inte jag, det var Hurley.
Jag har försökt få folk att känna sig trygga.
Jag har inte sovit, för att folk ska känna sig trygga.
Han bygger en golfbana.
-...och alla känner sig trygga. -Skit också! En gång till.
Det är en Mulligan.
Det är en gentlemannasport. Du måste uttrycka dig rätt.
-Pappa. -Kolla in det här.
-Du måste... -Släpp.
Stick!
Du lämnade mig vid grottorna.
Vad? Jag lämnade dig med Claire.
Hon sover.
Jag är ledsen.
Jag var upptagen.
Jag är verkligen ledsen, Walt. Jag klantade mig.
Jag ska gottgöra det. Vill du spela?
Andas ut. När du slår upp...
Andra väntar.
Det gör inget. Vill du prova att slå?
Din tur, Michael.
Då spelar vi senare?
Lägg ner geväret, Danielle.
Lägg det på marken.
Gör det inte.
Jag tar hand om det här nu.
Vad händer?
Fyrtio meter utanför dörren står en lastbil
som snart åker. De kollar den inte på vägen ut.
Bara när de kör in. Hoppa in i den.
Täck över dig bäst du kan.
De är inte i stan förrän om 30 minuter. Du har tid att gömma dig.
Kom med mig.
Jag kan inte.
Desertering.
De skulle döda min familj.
Jag har inte ditt mod.
Du är modigare än du tror.
Nadia, du måste gå.
Sayid?
Vad gör du?
Gör det inte.
Vakt!
Du måste följa med! De dödar dig!
Nej. Du flydde, stal min pistol och sköt honom.
Och sen sköt du mig.
Ta den.
Snälla, Nadia.
Ta den och spring.
Jag vill inte skada dig.
Det har du redan gjort.
Gör det inte.
Slagstiftet har avlägsnats.
Det märkte inte Robert heller
när jag sköt honom.
-Men du älskade honom. -Han var sjuk.
Sjuk?
Jag tog hand om dem...
...en efter en.
Jag hade inget val.
De var redan borttappade.
-Du dödade dem. -Vad skulle ha hänt
om vi hade räddats?
Jag kunde inte låta det ske.
Det gör jag inte!
Jag är inte sjuk.
Jag vet.
Så varför vill du döda mig?
Jag kan inte låta dig gå.
Förstår du inte?
Att ha nån att prata med...
...att röra.
"Vi möts i nästa liv"
"om vi inte möts i detta."
Vad?
Det som stod skrivet på baksidan av Nadias fotografi.
Jag vet hur det är att hålla fast vid någon.
Jag har inte kunnat släppa den tanken på flera år.
Jag har hoppats att hon fortfarande lever.
Men ju längre jag håller fast vid det
desto mera avstånd tar jag från min omgivning.
Enda sättet att utstå...
...det här stället, är med deras hjälp.
Följ med mig.
Du behöver inte vara ensam, Danielle.
Ditt folk,
de som du vill återvända till...
Vaka över dem.
Vaka noga över dem.
Vem är Alex?
Alex var mitt barn.
Snälla, lägg av.
Jag har aldrig gjort par på en golfbana förut.
-Nej! -Grabben, du blev rånad.
Såg ni det?
Det är upp till dig nu, Jack.
Får du i den, får du kavajen.
Ingen press.
Visst, ingen press.
Fem dollar på att han får i den.
-Du håller inte på mig? -Ledsen.
-Men du är korkad som jag. -Jag slår vad om tio.
Jag har inga kontanter, men satsar middagen på doktorn.
Två tuber solskyddskräm och en ficklampa på att han missar.
Jag tar det vadet.
Ja, jag med.
-Satsa på Jack, dumhuvud. -Vi behöver solkrämen, prinsessan.
Vet din far att du är här?
Kan du lära mig det där?